Cesta do Wachau
„Já jsem tak hrdá na tohle místo a jsem
velmi ráda, že ho mohu svým českým přátelům ukázat.“
Toť úvodní slova naší přítelkyně Birgit, když jsme dorazili do Emmersdorfu a
začala do detailů naplánovaná akce Wachau.
Když se s někým přátelíte už několik desetiletí,
můžete na otázku, co byste chtěli vidět, odpovědět bez ostychu. A tak minulé
léto, když mi Birgit položila tuto otázku během tradičního grilování, rozhodila
jsem rukama a příslušným tonem pronesla: „Já bych se chtěla plavit po Dunaji
jako Sisi….tedy skoro jako Sisi, je mi přeci jenom o něco víc….“ Díky této odpovědi jsem se chytla do pasti,
neboť Birgit hbitě odpověděla, že to není problém. Problémem by ale bylo,
nezeptat se, co by ona ráda viděla, a tak mě čeká dvoudenní „špacír“ po Praze,
už prý začala studovat historii. (a to jsme byli v Praze už několikrát)
Letošní cesta do Rakouska byla fakt „kalvárií“ jménem…
jak jinak než Benešov a Olbramovice, pak už to bylo na pohodu.
Abychom se moc nevyděsili, protože počasí mělo být a
taky bylo hnusně horké, čekala nás po příjezdu božská mana v podobě
uzeninové, a hlavně sýrové mísy. Vítězem
byl Salzburg bergkäse. Kdyby mi nebylo stydno, vyžrala bych ho všechen a sama.
Proto jsem asi bez problému vstřebala náročnost příštího dne.
Nemá cenu psát o tom, jak nádherné a okouzlující je
Wachau, protože jakékoli dokumentace si dnes každý může dohledat kolik chce, a
hlavně co chce. Má jednoduchá
charakteristika? Je to jedno z těch míst, které navštívíte a budete se tam
chtít vracet pro jeho „genus loci“, pro ten slastný pocit, když se zhluboka
nadechnete, vydechnete a je vám dobře.
Jak tedy například strávit den ve Wachau? Například
tím, jak jsem napsala, že spanilá cesta začala po snídani, příjezdem do
Emmersdorfu. Zaparkujete, vylezete z auta a už na vás haleká dcera
kamarádky Birgit, vy k ní nasednete a ona coby taxi vás odveze do Melku do
kotviště. Nastoupíte na výletní loď, plnou Dojčlandů (tak dobrá v němčině
nejsem, ale Gernot si postěžoval, že jsou snad jediní Rakušáci na lodi) a
vyrazíte. Proplouváte malebným údolím Wachau, míjíte rozsáhlé vinice a divíte
se, kde všude je mohli vybudovat, sady s meruňkami, zámek Schönbühel,
ruiny Aggsteinu, Schallenberg, působivý
Spitz an der Donau, uděláte si pauzu v Dürnstein, „srdci“ Wachau, se
zajímavou historii, jejímž svědkem je zřícenina hradu, spjata se jménem
Kuerlingu (pročpak? :) a okouzlí nás též další turistický cíl, a to nádherná
modrobílá věž augustiánského kláštera, kocháte se dál plavbou až k „bráně“ Wachau, kterou je Krems.
Krems nebo česky Kremže má skutečně spojitost s kremžkou hořticí.
Opět je podotknu, že opěvovat toto město je zbytečné,
a tak se dotknu jen několika míst. Z přístaviště se můžete vydat několika
směry k centru. Birgit vybrala cestu kolem moderních budov Landesgalerie a
Karikaturmuseum ( zde chci podotknout : nepodceňujte větu, koukej na cestu nebo
upadneš. V zajetí okounění musea jsem
kolenem nabrala betonovou lavičku. Birgit s výkřikem „Ó mein Got“
upoutala pozornost kolemjdoucích, což se mi nelíbilo, a tak
s vysvětlováním, že vše je v pořádku, jsem dělala, že je opravdu
„alles gute“, i když koleno mě bolelo jako „svině“. Zajímavostí pro mě byl
klášter Und, tedy ani ne budova, ale název.
Takhle jsme dorazili k parku, což je čisté místo bez obtěžujících
povalečů. Parkem dorazíte na Süd Tiroler Platz a protože už šilháte hlady,
nabízí se vám příjemné posezení v Hofbräu am Steinerator. Trochu mě to
udivilo, bavorské pivo (výborné), bavorský majitel, ale rakouská kuchyně
jedinečná. Navíc jsme se ocitli uprostřed Marillefestu, což je něco jako
dožínky meruněk s tím, že můžete ochutnat neuvěřitelné dobroty
z meruněk (pokud to není někoho šálek kávy, stejně doporučuji ochutnat).
Vůně meruněk je všude a v jakékoli podobě, od „kapalné“ až po „tuhou“. Do
centra oslav vstoupíte branou Steinertor. Poté vás pohltí ulice Obere a Untere
Landstrasse a ocitnete se ve víru Marillefestu. Když máte ruchu plné zuby,
stačí jen odbočit na Pfarr Platz, kde stojí nádherný dóm svatého Víta. Když se
blíží odjezd vlaku, propletete se uličkami k nádraží.
V Emmersdorfu vystoupíte, a protože máte žízeň,
sjedete autem (pokud procházíte městečko, je krásné jít a ne jet) Zum Schwarzes
Bärren (K Černému medvědovi) a svalíte se vyprahlí na zastíněné místo a už si
objednáváte.
A aby nebylo kultury málo, večer se jde na unplugged
koncert Gernotovi oblíbené bavorské skupiny, Spider Murphy Gang (rychle vygůglím,
abych nebyla úplně za trotla).
Den, jak má být, takový, pro který má cenu žít.
P.S.
Musím být upřímná, díky tomu, že jsme se pohybovali
s našimi rakouskými přáteli, kteří vše promysleli, rezervovali, se nám
prohlídka Wachau ve smyslu“ Kein Stress“ opravdu vydařila.
Ne všechny památníky na vás působí dobře, stěny
popsané oběťmi 2. světové války, k tomu rozhodně nepatří
Byla jsem překvapena, jak málo jsme slyšeli češtinu. I
když jeden rozhovor, to jsem se usmála.
Český turista: „Dem
pryč, maj všechno rezervovaný“
Já: „ Birgit, tady mají všechno rezervovaný.“
Birgit: „ Rezervovala jsem nám stul už před týdnem.“
😊
Trosky Hinterhausu u Spitzu
Krems
Rakousko je super.
OdpovědětVymazatS milostivou zvažujeme navštívit Štýrský Hradec.
V Hradci jsem přímo nebyla,ale jestli máte kapacitu a budete ve Štýrsku doporučuji Mariaziell.:)
VymazatRakouská horská jezera jsou báječná, i jsme v jednom koupali, když jsme byli v Solnohradu.
VymazatTento komentář byl odstraněn autorem.
VymazatProto doporučuji Marieziell, kousek od Erlaufsee, i to je užasné místo, s průzračnou vidou👍
VymazatTak to byl parádní výlet. Ty hrady a zámky by lákaly. Jezdili jste autem nebo kombinovali s veřejnou dopravou? Já jsem byla pouze ve Vídni. Básním o Orlím hnízdě a Medvědí soutěsce, ale zatím nemám vhodného parťáka. Někomu se nechce, někdo nemůže, jiný tam byl.
OdpovědětVymazatZákladem byla plavba po Dunaji, z Neumarktu jsme do Emmersdorfu dojeli autem, teptve když jsme vystoupili z vlaku, docvaklo mi, že Gernot parkuje u nádraží. Krems jsme dali pěšky.
Vymazat